Make Yourself Comfortable Subtitle by: B
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Be
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Ber
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beru
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Berua
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruan
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang
Make Yourself Comfortable Subtitle by: Beruang (BEAR)
Concentrate Your Mind E - N - J - O - Y
This is Free From Me To You B-E-R-U-A-N-G
Uau, de-abia măsura doi cm când am intrat.
Este atât de frumos.
JURĂMĂNTUL
Aşa, aşa, aşa.
Nu-mi pot simți degetele.
Mulțumesc.
Peste noapte, se aşteaptă temperaturi între -10 şi -8 grade.
O, Meat Loaf.
Aş face orice pentru iubire
Nu îți place melodia asta.
Aş face orice pentru iubire
Opreşte-l.
Dar nu voi face asta.
O, nu, nu voi face asta
M-am măritat cu un melancolic, încetează, te rog!
Îți place la nebunie. Spune că îți place la nebunie.
Opreşte-te! Opreşte-o!
lubeşti melodia aia.
Of, Leo.
Hei, am o teorie.
Şi anume că o fată are garanția că rămâne gravidă dacă o face în maşină.
Poftim?
Şi eu am o teorie.
Teoria mea este despre momente.
Momente de impact.
lNSPlRAT DlN FAPTE REALE
Teoria mea este că aceste momente de impact,
aceste sclipiri de intensitate ridicată, care ne schimbă viaţa în totalitate...
... definesc ceea ce suntem cu adevărat.
ÎN URMĂ CU PATRU ANl
Mulțumesc.
Următorul.
Unul dintre momentele mele preferate.
Ți-ai uitat permisul de parcare.
Da. Păi, într-un fel îmi place să vin aici, să stau două ore la coadă.
Permisul meu este un fel de bonus.
SAlC, lnstitutul de Artă din Chicago
lnstitutul de Artă. Lucrezi acolo?
Nu, sunt studentă.
Eu sunt Paige.
Îmi cer scuze. Eu sunt Leo.
Mulțumesc pentru permis, Leo.
Ştii, am observat, fără niciun fel de amenințare,
că avem acelaşi RPP.
Serios?
Da.
Ai un spirit impresionant de observație.
- Da. - Ce este un RPP?
Permis de parcare pentru o zonă rezidențială.
Asta... sună intim.
Da.
Bine, mă gândeam că...
... cred că ne datorăm, serios, să mergem să bem ceva...
... din respect pentru compatibilitatea zonei şi alte chestii.
Bine.
Bine?
În regulă, bine.
După tine.
CAFENEAUA MNEMONlC
Alege o mână, alege o mână.
- Aia. - Să începem.
E delicios.
Spuneți-mi dacă mai vreți ceva.
Deschide-o.
"Pentru nasul tău..."
"Pentru capul tău..."
"Pentru inima ta..."
"Pentru mai târziu."
Ai tras un vânt?
Nu.
Poate un pic.
Un gest nebunesc.
Dar foarte romantic.
Doamne, sunt atât de îndrăgostit de tine, e o nebunie.
După cum ştiţi, tomografia soţiei dvs. a indicat o hemoragie intra-craniană.
Ținem pacienții cu traumatisme cerebrale intenționat
în comă, pentru a le calma sistemul nervos
şi pentru a da creierului timp să îşi revină, pe măsură ce trece inflamația.
Apoi, o scoatem uşor din comă. În cazurile grave...
Important este ca fiecare dintre noi să îşi amintească totalitatea momentelor
pe care le-am trăit, cu toţi oamenii pe care i-am cunoscut.
Iar aceste momente alcătuiesc istoria noastră.
Ca un fel de top al celor mai grozave amintiri personale
pe care le tot derulăm în mintea noastră la nesfârşit.
Nu ți-e foame?
Bună.
- Bună. - Ce faci?
Ă, nimic.
- Nimic? - Nu.
- Ce e aia? - Nimic.
A, nimic. Masa este gata.
Ascultă, dacă vei continua să hrăneşti javra aia, va reveni, iar eu am alergie.
Aşa cum pretinzi că eşti alergic la coriandru?
Urăsc coriandrul.
Exact. Dar nu eşti alergic.
Vrea cineva căpşune cumpărate din piață?
- Să faci piața, e un semn rău. - Ce?
Şi cu toții ştim ce înseamnă asta.
O plac.
E ca o mascotă.
Mulțumesc, cred.
Aş prefera-o mai degrabă pe ea, decât acel dihor pe care vroiai să îl adoptăm.
Plus că face o cafea delicioasă. Hai să o păstrăm.
Mulțumesc.
- Bea şi tu. - Mulțumesc.
TE MUȚl?
"Film"?
Cred că ai scris "film" greşit.
Nu.
Ți-am zis eu.
Da.
Jur să te ajut să iubeşti viața...
... să te îmbrățişez mereu, cu tandrețe...
... şi să am răbdarea pe care o presupune iubirea.
Să vorbesc când e nevoie de cuvinte şi să ofer linişte atunci când trebuie.
Să accept să ne contrazicem cu privire la tortul roşu catifelat.
Să îți prețuiesc iubirea şi să fiu alături de tine mereu.
Uau, ai ridicat ştacheta cam sus.
Ți-ai scris jurămintele pe un meniu?
Da. De ce?
CAFENEAUA MNEMONlC
Jur să te iubesc cu pasiune...
... cu tot ceea ce însemni...
... acum şi pentru totdeauna.
Promit să nu uit niciodată că o iubire ca asta apare o dată în viață.
Şi să ştiu mereu, în adâncul sufletului...
... că, indiferent de provocările care ne vor separa
... vom găsi mereu o cale de a rămâne împreună.
Vă luați în căsătorie unul pe celălalt, pentru totdeauna?
Da.
Da... da.
Prin puterea cu care am fost învestit de statul lllinois, vă...
Paza.
Vă pronunț soț şi soție şi cei mai buni prieteni pe vecie. Pupați-vă! Fugiți!
lNSTlTUTUL DE ARTĂ DlN CHlCAGO
Am o singură sculptură. Una singură.
Nu pot să cred. Eu nu...
Dumnezeule.
O să fii bine.
Dumnezeule. Va trebui să îi sun.
Va trebui să îi sun şi să le spun că nu o pot face.
Vino cu mine în pat.
Haide. Ştiu că vrei să vii în pat cu mine.
Termină!
O, nu, te rog, nu!
Încetează!
Bine, bine, bine.
Cred că asta, asta arată bine.
Adică, uite, ştiu că nu este gata.
Dar deja încep să văd expresivitatea.
Are un fel de...
... un fel de perdea care întunecă...
... şi, şi apoi se îmbină cu elemente luminoase.
Este abstract, dar, adică, nu ştiu, mi se pare deja destul de puternică.
Ce e?
Clar mă iubeşti.
Da, te iubesc.
Da. Ştiu.
Pentru că...
... asta este sculptura mea...
... şi asta-i o grămadă de gunoi...
... pe care acum o s-o păstrez.
Un moment de iubire totală, fizică, mentală...
... şi orice alt fel de iubire.
Nu stați prea aproape.
O să fie un pic amețită, aşa că, să îi lăsăm puțin spațiu.
Hei.
Mă bucur atât de mult să te văd.
Paige?
E în regulă. Te afli într-un spital. Ai avut un accident de maşină.
Te-ai lovit la cap, dar eşti în regulă. Te-am ținut în comă pentru o vreme.
Cum te simți?
Mă doare capul.
Da, este perfect normal. O să îți dau ceva pentru asta.
A mai fost cineva rănit, doctore?
Paige, ştii cine sunt, nu?
Da.
Sunteți doctorul meu.
Sunt soțul tău.
Paige?
Dle Collins?
Ați spus că totul este în regulă.
O leziune a creierului nu este la fel ca un os rupt sau o rană.
Creierul este mai puțin previzibil.
Uneori, modul în care țesutul inflamat presează craniul...
- ... poate cauza un fel de handicap. - Un fel de handicap?
Nu îşi aminteşte de mine.
Deşi este trează, se poate ca
inflamația să cauzeze confuzie, pierderea memoriei, instabilitate emoțională.
- Poftim? - Însă este normal.
Deci, aceasta este teoria mea.
Că aceste momente de impact arată cine suntem cu adevărat.
Însă nu am Iuat în considerare ceva.
Dacă într-o zi nu îți mai vei putea aminti niciunul din aceste momente?
Bună.
Ce faci?
Dorm.
Aha.
Ți-am adus nişte haine.
Mulțumesc.
Mi-e cam foame.
Bine.
Da. Haide.
Deci, voiam să verific cu tine câteva lucruri în legătură cu mine,
cu noi.
Grozav.
- Aşadar, suntem căsătoriți. - Da.
Da. lar părul meu arată ciudat.
Mi se pare o părere nejustificată.
Ai spus că durează prea mult să îl îndrepți
şi că timpul acela preferi să îl petreci în atelier.
La atelierul meu? De ce am un atelier?
Eşti artist.
Sculptor. Unul foarte bun.
În prezent, lucrezi la patru sculpturi pentru holul de la Tribune Tower,
ceea ce este extraordinar.
Toți sculptorii din oraş şi-au dorit să facă lucrarea,
dar expoziția de la MCA 12x12 a fost grozavă, deci tu ai câştigat.
Cum rămâne cu diploma mea în drept?
Nu am o diplomă în drept?
Cred că mai aveai un pic.
Ultima dată când mi-am dorit să fac şcoala de artă, eram la liceu.
Cred că ar trebui să vezi asta ca pe un avantaj.
Traumatism cranian? Ăsta e un avantaj?
Eşti un idiot.
Dacă nu-şi aminteşte de tine, atunci nu-şi aminteşte prostiile pe care le-ai făcut.
Poți să o iei de la capăt, să repari totul.
Sunt îngrijorat.
Dacă nu îşi aminteşte de tine, cum îşi va aminti că e îndrăgostită de tine?
Ce?
Sincer, am fost un pic şocat de la început că s-a îndrăgostit de tine.
Oricum, ai devenit şi mai puțin atractiv.
Sunteți nişte susținători grozavi.
Acum, serios. Dacă nu îşi aminteşte de mine?
Ce fac atunci?
Îşi va aminti de tine.
Îşi va aminti de noi toți.
Suntem familia ei.
Da, ai dreptate.
Mă scuzați. O caut pe soția mea, Paige Collins.
leri era aici.
Se pare că au mutat-o la etajul VlP.
- Sună costisitor. - Este aripa donatorilor.
Luați-o pe holul ăsta, urcați cu liftul la etajul doi, apoi faceți dreapta.
Bine, mulțumesc.
Paige, memoria ta de lungă durată, a rămas intactă
şi sunt foarte încrezătoare că restul memoriei se va îmbunătăți cu timpul.
Dle Collins. Mă bucur că ați venit.
E ciudat.
Eu sunt Leo, soțul lui Paige.
Îți imaginezi cât de deranjant a fost să aflăm indirect,
că fiica mea a fost la terapie intensivă săptămâni, iar noi să nu ştim?
Ar fi trebuit să ne suni.
Îmi cer scuze.
Nu mi-ai cunoscut niciodată părinții? Nu înțeleg. De ce nu i-ai cunoscut?
Deci, doctore, care este următorul pas?
Cu cât îşi reia mai repede vechea viață, rutina sa normală, cu atât mai bine.
Începând de săptămâna viitoare recomand ca Paige să meargă la un neuropsiholog.
Bine.
Orice are nevoie, terapie, specialişti, voi apela la cei mai buni.
Ei bine, vei veni acasă, unde pot avea grijă de tine.
Mama îți va pregăti vechea cameră şi îmi voi lua liber de la serviciu.
Nu vreau să fiu lipsit de respect, pentru că apreciem acest lucru,
dar ați auzit-o pe dna doctor spunând să-şi reia vechea rutină.
Viața alături de mine este rutina ei normală.
Da, dar este o viață pe care ea nu şi-o aminteşte.
O va face. Tocmai asta spusese doctorul.
Nu. A spus că poate îşi va aminti.
Aşa că, de ce să nu o lăsăm să vină acasă şi să se vindece alături de cunoscuți?
Pe care îi iubeşte.
Încercăm să facem ce-i mai bine pentru Paige.
lnteresant, pentru că nu ați întrebat-o nici măcar o dată.
Ei bine nu, dar...
Nu vă mai certați!
Ascultați, nu trebuie să vă decideți chiar acum.
Cred că ar trebui să mergeți toți acasă, să vă odihniți. Ar prinde bine tuturor.
Cum se face că eşti soțul meu, dar nu mi-ai cunoscut familia?
Nu ai mai vorbit cu ei de ani buni.
De ce n-aş mai vorbi cu familia mea?
S-a întâmplat înainte ca noi să ne cunoaştem.
Şi nu am vorbit niciodată despre asta?
Ba da. Am vorbit.
Şi...?
În primul rând, ai vrut să te muți în oraş şi să mergi la lnstitutul de Artă.
lar tatăl tău a insistat să mergi la facultatea de drept.
A fost foarte strict cu privire la ce trebuia să faci.
lar lucrurile au degenerat de acolo.
Bine. Uite, ce îmi amintesc este că eram la facultatea de drept
şi eram logodită cu Jeremy.
Nu ştiu.
Paige.
Bine, iubito, iubito, doar, doar...
... cel mai bine în acest moment...
... este să te întorci la viața pe care o aveai cu mine.
Ai auzit ce a spus doctorul. E cea mai bună soluție pentru a te recupera.
Bine, dar nu te cunosc.
Ar trebui să mă urc în maşina ta şi să merg să locuiesc la tine acasă?
E casa noastră.
Fără să am vreo dovadă că am fost îndrăgostiți?
Alta decât căsnicia noastră?
Oamenii se căsătoresc din diferite motive.
- Bun, cum ar fi? - De exemplu pentru cartea verde.
Sunt din Cincinnati.
Am păstrat vreun jurnal?
Nu, nu ştiu de vreunul.
Bănuiesc că asta e tot ce am putut găsi.
Oricum. Arată bine, iubito.
Adică, mergem acasă, aşa că...
- E oribil. - Paige?
Înțeleg că în sfârşit ne părăseşti.
Da, asta e ceea ce mi-au spus.
Deci, nu conduci până nu ai acordul meu.
În afară de asta, ne vedem peste 4, 6 săptămâni.
Bine?
- Mulțumesc mult. - Mulțumesc, dnă doctor, pentru tot.
Mulțumim, dnă doctor.
- Bun. - Eşti gata? Să mergem.
Stai, aşteaptă. Am un mesaj pe telefon. Este dinainte de accident.
Ai spus că vrei dovezi.
Bine, da. Păi, hai să ascultăm.
Bună, iubitule.
Îmi cer scuze, sunt încă la atelier.
Îmi este atât de dor de tine încât mi se pare că sculpturile încep să îți semene.
Deci, ce faci mai târziu?
Aş cam avea nevoie de nişte Leo, dacă înţelegi ce vreau să zic.
Da.
În sfârşit, sună-mă înapoi.
Te iubesc.
Nu ştiu. Bănuiesc că, ascultând mesajul din nou,
nu dovedeşte neapărat ceva.
Nu, nu, e... e drăguț.
Adică, par fericită.
Bine, uite.
Gândeşte-te la asta.
Te-ai lăsat de drept, ai rupt logodna şi te-ai mutat în oraş.
Astea sunt deciziile luate, înainte de a mă fi cunoscut pe mine.
Cred că îți datorezi asta ție
să respecți acele decizii, măcar pentru moment.
E o greşeală, Paige.
Promit să am grijă de ea.
Vino acasă cu mine.
Vom rezolva asta împreună.
Bănuiesc că aş putea încerca asta...
... să văd dacă mi-ar ajuta memoria şi...
M-aş putea întoarce oricând acasă, în caz că m-aş răzgândi.
M-am măritat cu el. Trebuie să fi făcut-o dintr-un motiv bun.
O alegere rațională.
Dar accept.
Arăt ca o ciudată.
Mie mi se pare că arăți grozav.
Unde locuim?
În partea de nord.
Cine e preşedintele?
Al țării?
Da.
Obama.
Senatorul?
Da. L-ai votat.
Da?
Bun venit acasă.
După tine.
Surpriză!
Mă bucur să te văd.
Am venit în fiecare zi la spital, dar Leo nu a vrut să te copleşim.
Da. Au fost. În fiecare zi.
Ne-a fost foarte dor de tine.
Bănuiesc că suntem... suntem apropiați?
Eu sunt Sonia.
lar el este prietenul meu, Kyle.
Bună, Paige.
lar el este Jim.
Arăți grozav, Paige.
Şi ea e Lily.
Hei. Ai făcut cumva exerciții cât ai stat în spital?
- Salut, Paige. - Şi el e Josh.
Scuze, scuză-mă.
Vă mulțumesc că ați venit. Îmi pare rău că s-a terminat devreme.
- E în regulă. Ai grijă, Leo. - Bine, pa-pa.
Eşti bine?
Tu ce crezi?
Ştiu. A fost copleşitor.
Nu.
Copleşitor ar fi însemnat să vin acasă...
... într-un apartament străin, cu un bărbat pe care nu îl cunosc.
Asta ar fi însemnat copleşitor.
Dar să vin acasă, cu toate acestea
plus o mulțime de oameni trăgând de mine, care mă îmbrățişează
şi care plâng, vorbindu-mi de rahaturi de care nici nu îmi amintesc...
... asta nu-i copleşitor, e o mare prostie.
Ai dreptate.
Trebuiau să fie numai câțiva, nu?
Vrei, te rog, să pleci şi gata?
Paige, ascultă, îmi pare rău, măcar...
Sincer, n-ai de gând să mă laşi singură?
- Îmi pare rău. - Îmi pare rău.
Desigur.
Îmi pare rău.
Dumnezeule. Mama o să mă omoare.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
- Ce? - N-ai bătut la uşă!
Obişnuința. Îmi cer scuze. Nu e de parcă nu l-ai mai văzut.
Nu e amuzant.
Ar fi trebuit să bați.
Îmi cer scuze.
Arăți drăguț.
Serios?
E singura haină în care mă simt confortabil.
E a mea, de fapt.
Nu, e în regulă.
Ce?
Te uiți la mine de parcă aş fi un animal de la zoo.
Scuză-mă, nu ştiu. Încerc să mă obişnuiesc şi eu cu chestia asta, bănuiesc.
Uau. De obicei pregăteşti toate astea?
Acesta e felul meu de a-mi cere scuze pentru aseară.
A fost o prostie. Pur şi simplu nu am gândit.
Nu, te rog. Îmi pare rău. Eu...
Nu vreau să-ți faci griji pentru mine. Fă-ți treburile tale obişnuite.
Munceşti? Ai un serviciu?
Da. Adică, asta dacă încă oi mai avea unul.
Dețin un studio de înregistrări.
Mişto.
Şi, care-i programul meu zilnic? Ce, ce fac toată ziua?
- Păi... te trezeşti şi faci cafeaua. - Aşa.
Nu, nu, nu. Am făcut-o, am făcut-o. Am făcut-o de dimineață.
Şi apoi...
A, nu, nu mânca. Aia e pentru mine.
Tu nu mănânci carne.
Apoi... verifici emailul şi plăteşti facturi.
Bun.
Dar pun pariu că nu-ți aminteşti niciuna din parole sau numerele de cont, nu?
- Deci, cred că va trebui să o fac eu. - Bine.
Apoi te duci la atelier.
Aş putea să te duc eu, să îți arăt la ce lucrezi.
Ştii ce? Nu trebuie să reluăm totul chiar acum.
Vreau să spun, du-te la lucru şi putem face fişe ceva mai târziu.
Eşti sigură?
Da. Da. Sunt în regulă.
Bine. Bun. Păi, uite...
Ai aici cheile, telefonul.
Dacă ai nevoie de mine, toate numerele sunt acolo.
- Bine. - Bine.
- În regulă. - Da.
Să ai o zi bună.
- Ce faci, Lil? - Salut.
Pune-mă la curent.
Tipul ăla, Pantofi Ascuțiți? Sărută groaznic.
Nu cred că mă mai văd cu el.
Bine.
Sincer, a fost groaznic.
leri, am făcut 2 programări la aceeaşi oră.
Prea mulți clienți... ce problemă gravă!
Da, dar cu un singur studio, e aproape imposibil să rezolvi ambele programări.
Deci, Dune Advertising n-au putut schimba şi s-au reprogramat la Soundspace.
Stai, ce? Nu se poate. Era o colaborare bănoasă.
Ar fi trebuit să aibă mereu prioritate la noi.
Ştii asta.
Da. Uite...
Nu pot să mă ocup şi de înregistrări şi de partea de contabilitate, corect?
Asta nu e o afacere de care să se ocupe o singură femeie.
Ascultă, nu e ca şi cum am fost iresponsabil sau ceva de genul ăsta.
Bine, ştiu, am înțeles. Nu sunt supărată. Spun doar că lucrurile o iau razna.
Ei bine, sunt aici acum.
Cum se mai simte?
E încă în recuperare.
E...
Ascultă, mulțumesc.
O să fie bine.
În regulă. Bine.
Deci, vei fi aici la prezentarea de la 3:30?
Desigur.
Mă duc acasă, mă schimb, văd ce face Paige, dar am să ajung.
Bine.
MAl MULTE DOVEZl
Jur să te ajut să iubeşti viaţa...
... să te îmbrăţişez mereu cu tandreţe...
... şi să am răbdarea pe care o presupune iubirea.
Să vorbesc când e nevoie de cuvinte şi să ofer linişte atunci când trebuie.
Să accept să ne contrazicem cu privire la tortul roşu catifelat.
Să îți preţuiesc iubirea şi să fiu alături de tine mereu.
Ți-ai scris jurămintele pe un meniu?
Ciudat.
Jur să te iubesc cu pasiune în toate modurile...
... acum şi pentru totdeauna.
Promit să nu uit niciodată că o iubire ca asta apare o dată în viaţă.
Şi să ştiu mereu, în adâncul sufIetului...
... că, indiferent de provocările care ne vor separa
... vom găsi mereu o cale de a rămâne împreună.
CAFENEAUA MNEMONlC
- O, bună. - Bună.
Ați putea să-mi dați...
... una dintre acestea?
Nu doriți ca de obicei?
E un anume fel pe care-l iau de obicei?
Ar fi perfect. Aş dori-o pe aceea.
Bine.
Poftim.
Mulțumesc.
Paige?
Te pot ajuta?
Aş putea împrumuta telefonul tău?
Alo?
A, bună, Lil. Nu, ştiu că e 3:30.
Ascultă, nu pot. Trebuie să o găsesc pe Paige.
Nu, nu. Nu ştiu. lnventează ceva.
Îmi pare rău. Nu ştiam pe cine să sun.
Urcă, scumpo.
Of, scumpo.
- Eşti bine? - Da.
- Bună. - Bună.
Unde ai fost?
Începusem să-mi fac griji. Am crezut că ți s-a întâmplat ceva.
Scuze. M-am rătăcit, fizic.
Şi mental, cred, de asemenea.
Ei bine, trebuia să mă suni.
Da, am uitat telefonul şi nu ştiam numărul pe de rost,
aşa că am sunat-o pe mama.
Şi am petrecut ziua împreună, a fost grozav.
Ne-a invitat la cină diseară.
Cină? Bine.
Nu trebuie să vii cu mine.
Nu ai voie să conduci, aşa că trebuie să merg.
Dar nu asta contează.
Ştii, poate că mâine mă voi trezi şi îmi voi aminti totul,
dar acum sunt sigură de un singur lucru.
Bine.
Vom merge.
Bine.
Te schimbi?
Mă schimb.
Fă stânga după casa familiei Caldwell, apoi dreapta spre fundătură
şi a şasea casă pe dreapta.
O, familia Prestley are o nouă cutie poştală. Ce drăguț.
Ştii, aranjamentul ăsta floral nu e de ajuns pentru faptul că nu ne-am vorbit,
dar acum că am o leziune cerebrală, poate poți să treci peste asta.
Ai dreptate. Trebuia să le luăm un buchet de flori de nu-mă-uita.
Ce amuzant.
Sincer e amuzant.
Aşadar, deja mi-ai cunoscut părinţii şi tata-ți va spune să-i zici Bill,
dar sincer, preferă dnul Thornton.
- lar pe sora mea o cheamă... - Gwen.
Ştiu multe despre familia ta, Paige.
Am înțeles. Da.
Suntem căsătoriți. Ştii?
- Dumnezeule, eşti logodită! - Ştiu.
Uau!
- Vă stă foarte bine împreună. - Mersi, Paige.
Uau.
A trecut o veşnicie.
Da?
Da.
Ciudat este că toți păreți mai în vârstă.
- Serios? - Da. Mai ales tu.
Mă bucur să te avem înapoi.
Voilà.
În cinstea întoarcerii lui Paige acasă, ți-am preparat cina preferată.
Filet mignon.
O, te rog, te rog. Stai jos.
Înainte să începem, cred că această seară merită un toast.
Dragule?
Ei bine, aş dori să beau în cinstea familiei mele.
Sunt atât de norocos să am aceste 3 femei frumoase în viața mea
şi, atunci când suntem împreună, norocul e cu atât mai mare.
Paige, iubito, bun venit acasă.
În cinstea familiei.
Aşadar, Leo, spune-ne despre familia ta.
Îi vizitezi des?
Nu.
Păcat.
Ambii au murit. N-o am decât pe Paige.
Ea e familia mea acum.
Şi cu ce te ocupi, Leo?
Mi-am deschis de curând un studio de înregistrări, în centru.
Chiar Paige m-a convins să fac o afacere din el.
Serios?
Da.
Nu e un domeniu mort?
Adică, oamenii pot înregistra chestii acasă pe computerul lor şi sună bine.
- Ryan. - Ce?
Ascultă, albumele care îmi plac au viață, căldură şi suflet.
Ca efectul chitarei lui Scotty Moore, din piesa "Mystery Train."
Nu vei obține asta din computerul tău.
Vei vrea un studio live. Vei vrea să se simtă vibrația.
Vei vrea muzicieni adevărați, care să vibreze împreună.
Ca să îți răspund la întrebare, cred că da, ar putea fi un domeniu mort
şi poți înregistra chestii de calitate acasă.
Dar, să fim serioşi, Sun Sessions nu se pot face cu laptopul.
Uau.
- Uau. - Uau.
Am auzit că toată lumea va fi aici diseară.
Chestia asta ar putea fi un pic prea mult pentru Paige.
Nu, sunt bine.
Aia nu e Diane Chain?
Da, nu prea mai obişnuiați să umblați împreună.
Doamne, ai fost plecată mult timp.
Dumnezeule!
Noroc, omule.
Bună!
Scuze, Leo, aceştia sunt prietenii mei din liceu.
Ele sunt Shana, Carrie, Lizbet.
Bună.
Cum rămâne cu mine? Nu mă prezinți?
Bună.
Scuze, el este...
Jeremy.
A trecut mult timp.
Serios?
Nu mi se pare. Nu te-ai schimbat deloc.
Nu ştiu dacă a menționat. Eu sunt Leo.
- Bună. - Soțul lui Paige.
Aşa.
Mă duc să iau ceva de băut. Voi vreți ceva?
Un Disaronno acru?
Aş vrea un mojito de afine.
Serios?
Da, îmi amintesc.
Dumnezeule, Paige.
Ți-aminteşti când eram într-a 9-a şi ne pregăteam de petrecerea de Crăciun
şi îți ondulam părul?
Şi am sfârşit prin a-ți arde jumătate din păr?
Îmi amintesc perfect!
Şi nu cumva am purtat o beretă la petrecere?
Arăta ca una din fetele din frăție, care purta pulover cu nasturi şi bea mojito.
Ca una din soțiile Stepford?
Da, ceva de genul. Şi flirta cu Jeremy chiar în fața mea.
Ex-logodnicul Jeremy?
A, nu, nu. Nu. În mintea ei, actualul său logodnic Jeremy.
Motiv pentru care, probabil, este foarte enervant
să îl aibă pe soțul ei străin pe urmele ei, toată noaptea.
Prea multe informații pentru mine.
Aşadar, ce o atrage?
Pe Paige?
Nu, pe mama ei. Da, pe Paige.
În pat te referi?
Dumnezeule, Leo.
Ce? E personal.
E, nu ştiu, e o chestie care ne priveşte pe noi.
Hei, nu am de gând să te judec.
Îi place să fie gâdilată.
Serios?
Uau, credeam că nu ai de gând să judeci.
N-o fac. Eu doar... Nu-mi pasă dacă vă plac chestiile ciudate.
Nu e aşa.
Pur şi simplu o relaxează, atunci când e stresată.
Bine. Ar trebui să încerci.
Serios?
Da. Ce ai de pierdut?
- Bună, Lisa. - Bună.
Paige?
Pentru că am avut de-a face mult timp cu oamenii ăştia şi ştiu că au...
Ceva important a intervenit. Te sun eu înapoi. Bine.
- Bună. - Bună.
Te rog.
Îți mai aminteşti când eram la lac,
când mi-ai spus că mă vei proteja indiferent de ce va fi?
Noaptea de la debarcader.
- Da. - Da.
Poți să-mi spui ce nu a mers între noi?
Doar tu, Paige, poți să părăseşti un tip, după care să vii să ceri răspunsuri.
Deci, te-am părăsit?
Într-un mod crud, dureros, chiar înainte de nuntă.
De ce?
Ei bine, asta e o întrebare la care eu şi prietenii mei
şi cele două tipe pentru "redresare", am vrea cu toții un răspuns.
Haide, serios. Trebuie să fi avut un motiv.
Te-ai... te-ai schimbat.
Vorbeai diferit, te îmbrăcai diferit.
Nu mai erai sigură în legătură cu facultatea de drept.
Şi cu siguranță nu mai erai sigură în privința mea.
Ți-am dat inelul înapoi?
Da.
La cine e acum?
La nimeni deocamdată.
Dar am ieşit cu Rose.
Ți-o aminteşti, din clasă cu Gwen? Sunt cu Rose de aproape un an.
Nu puteam aştepta la nesfârşit, Paige.
Nu puteai anticipa că voi suferi un traumatism cerebral,
că voi uita de despărțire şi că voi veni valsând în biroul tău, după răspunsuri?
Ce e cu tine?
Îmi cer scuze. Te las să lucrezi în continuare.
Sigur.
- Scuze. - Eu îmi cer scuze.
Nu mă aşteptam la asta.
Obişnuința, bănuiesc.
Sincer nici măcar nu ştiu încotro mă îndreptam, când m-am...
... pomenit aici.
Mi se pare atât de ridicol că i-am abandonat pe toți timp de 5 ani.
Nu mi se pare în regulă.
Hei.
Cum a fost azi?
A fost bine.
Mă bucur că sunt acasă cu tine.
Îmi pare rău pentru dezordine.
Nicio problemă.
Ce, pregăteşti un colaj?
Fac colaje?
Nu, nu din câte îmi amintesc.
Nu, ştii, am fost atât de inspirată, doar pentru că i-am văzut aseară pe toți.
Încât să faci un colaj?
Toate acele amintiri pur şi simplu m-au inundat,
aşa că m-am gândit să fac o cronologie, ştii, a vieții mele.
E, e grozav. E o idee grozavă.
Da.
Am cam scotocit prin lucrurile tale. Sper că nu te deranjează.
E în regulă. E în regulă. Ce-i al meu e şi al tău.
Am până şi un certificat din statul lllinois, care s-o dovedească.
Da, am găsit asta. Face parte din anii pierduți.
Vezi, am început de aici.
Ştii, am găsit nişte poze de familie cu mine de când eram mică, chestii d-astea.
Mi-a fost uşor să le aranjez cronologic, pentru că îmi aminteam lucrurile astea.
E bine, nu?
Da, da. Bănuiesc.
Dar ceea ce am încercat să fac,
a fost să identific cu precizie ultima amintire, dinainte să se şteargă tot.
Şi care e?
Cred că mă aflam la Macaroni Grill...
... şi îi întrebam dacă au acele ravioli prăjite speciale.
Şi nu îmi amintesc răspunsul.
Asta e, asta-i tot, e ultima amintire dinainte de a mă trezi în spital.
O, nu.
Cum vom mai afla dacă aveau ravioli prăjite?
Doamne, nu pot să cred.
E în regulă.
Nu pot să cred.
Bine? Nu, nu, nu, nu, te rog, nu fă asta.
Haide.
Ce faci?
Îmi cer scuze.
Îmi pare rău. Asta era una din chestiile noastre?
Da, ceva de genul...
- Îmi pare rău, eu... - Nu, nu, nu. Nu trebuie.
Nu trebuie. Am înțeles. Totul se va întoarce.
Trebuie doar să continuăm cu ceea ce facem, să îți reiei viața normală.
Totul se va rezolva.
Da.
În jur de 12 afaceri din centru au fost închise miercuri.
Trotuarele sunt pline de sticle sparte, după cele două nopți de proteste...
... cauzate de incidentul în care poliţia a tras într-un bărbat negru, neînarmat.
Hei.
Cred că sunt gata să îmi văd atelierul.
Mi-l arăți?
Da. Haide.
Ăsta e primul tău atelier personal.
E mişto, nu?
Uau.
Deşi, la început, nu erai sigură că îți place.
Până când ți-a venit ideea să arzi nişte ierburi aromatizate,
pe care le-ai cumpărat de la un tip din colțul străzii Diversey.
Şi am aprins chestiile alea şi am început să afumăm cu ele,
până când am realizat că erau doar nişte lăptuci uscate.
Aşadar, făceam fum cu nişte lăptuci uscate.
Nu ştiu.
Dar se pare că a funcționat trucul,
pentru că, după aceea, nu mai voiai să ieşi de aici.
Obişnuiai să vii, să dai muzica tare şi să te afunzi în vreun proiect,
iar eu veneam să-ți amintesc că s-a făcut noapte.
Asta e una din sculpturile tale pentru Tribune Tower.
Şi ce reprezintă?
Nu sunt sigur că ştiai.
Dar vino aici.
Hai...
... încearcă să îți dai seama ce vrea să fie.
Bine.
Nu ştiu, chiar nu ştiu cum se foloseşte chestia asta.
Sigur că ştii.
Stai, aşteaptă.
Aşa e mai bine. Haide.
Nu ştiu, pur şi simplu încearcă. Poate fi distractiv.
Poți să dai muzica încet, te rog?
Îți jur că obişnuiai să asculți mult mai tare de atât.
Niciodată nu am înțeles cum te puteai concentra astfel...
Am o durere groaznică de cap! Te rog dă muzica încet!
Încerc să te ajut!
Dar nu sunt sacul tău de box.
Nu obişnuim să vorbim aşa unul cu celălalt.
Şi pentru mine este greu, Paige.
Paige?
Da?
Bună.
Am trecut pe lângă brutăria portugheză mică care-ți place, în drum spre casă...
... şi am cumpărat nişte...
- E cineva aici? - Da.
Leo.
Hei.
Ştii, sora mea e foarte ocupată cu nunta,
iar în curând urmează şi petrecerea de logodnă.
Şi ne-am gândit că Paige ar putea veni acasă să o ajute.
Mi se pare potrivit, să o ajut pe Gwen.
Bine. Dar cum rămâne cu viața ta de aici?
Cum rămâne cu munca neterminată?
Am vorbit cu cei de la Tribune
şi au fost foarte înțelegători în legătură cu accidentul,
iar tata îmi va împrumuta bani să le dau înapoi avansul, aşa că...
Nu ştiu. Pur şi simplu, nu o pot face.
Vino afară când eşti gata, iubito.
Bine, mersi, tată.
Îmi pare rău. Doar până după nuntă.
Vreau doar să ai grijă, bine?
Nu e ca şi cum m-aş alătura vreunui cult. Doar mă duc să stau cu familia mea.
- Ştiu, dar... - Dar ce?
Pot măcar să-ți dau o îmbrățişare ciudată?
Şi, cum te mai simți?
- Mă simt bine. - Da?
Ai amețeli, sentimentul dezorientării, insomnii?
Nu.
Foarte bine. Sunt foarte bucuroasă, tomografia arată foarte bine.
Ce uşurare. Ei bine...
Şi, îți aminteşti ceva, orice?
Nu prea.
Nu?
Nu e normal, nu-i aşa?
Ascultă, când vine vorba de creier, nimic nu e normal,
pentru că nicio leziune cerebrală nu seamănă cu alta.
Paige pare la fel ca înainte.
E minunat.
Dnă Thornton, aş putea vorbi cu Paige o clipă?
E în regulă, mamă. Sunt, sunt bine.
Bine.
Mulțumesc.
Paige, vrei să-ți recapeți memoria?
Da.
Pentru că unii pacienți se tem că atunci când le revine memoria
retrăiesc şi momentul traumei, dar, din fericire, astea sunt cazuri rare.
Nu, nu e asta. Nu mi-e frică de accident.
Atunci, de ce îți este frică?
Cred că...
Nu ştiu, este...
Adică, dacă nu îmi place viața pe care o aveam?
Sau dacă îmi place prea mult?
Pur şi simplu nu ştiu.
Am făcut doar o tură la psihiatrie, aşa că ar putea fi un sfat groaznic.
Dar cred că ar trebui să încerci şi să umpli aceste goluri.
Încă mai poți să alegi, dacă vrei, o viață diferită,
dar dacă nu încerci măcar să îți aminteşti
mă tem că vei trăi cu teamă de propriul trecut...
Hei. Sunt aici.
lar ei sunt?
Knife Skillz, cu Z.
Aha.
În regulă, Mikey, sună grozav. Hai să... dă ce ai mai bun.
Mă străduiesc.
Basul cântă numai o notă.
Doar o notă.
În regulă, mişto. Hai încă o dată.
Uau. Arăți diferit.
Da. Încerc să mă apropii de stilul lui Kanye.
Aş spune mai mult de cel al lui Michael Buble, dar oricum, e în regulă.
Deci...
O să fiu plecat o vreme.
Sună foarte bine, Mikey.
Hai să o luăm de la început sau de la mijloc, sau de unde-o fi.
Ştii ce, oamenii vin aici să lucreze cu tine, bine?
Adică, mă străduiesc cât pot, dar trebuie să fii aici.
Ştiu.
Dacă Paige se află în Lake Forest cu familia ei,
acolo trebuie să fiu şi eu.
Trebuie să o fac pe soția mea să se îndrăgostească din nou de mine.
Bun, v-ați găsit.
O, bună!
Să îl vedem.
- E minunat. - În regulă, ia-o uşor.
- A început numărătoarea inversă, omule. - Salut.
A mai rămas o săptămână din viața ta de până acum. Cum te simți?
Sincer, mă simt destul de bine.
Adică, mă ia un pic amețeala dacă mă gândesc la asta prea mult, dar...
Ce?
Nu, iubito, e o amețeală pozitivă.
E un fel de panică sau entuziasm.
Ei bine, panica şi entuziasmul sunt două lucruri diferite.
lubito, vor fi în jur de 400 de oameni aici.
Da.
Şi simți mici furnicături în degete?
Da. E un semn rău?
Asculți Radiohead?
Thom Yorke vorbeşte despre semne tot timpul.
Spune că atunci când simte furnicături în degete,
creează ceva genial.
Apoi devine atât de entuziasmat când cântă, încât aproape că leşină.
Ryan, mie mi se pare că eşti pe cale de a face ceva extraordinar.
Mişto.
Noroc.
Ryan, vreau să cunoşti pe cineva.
Bună, mamă. Asculți Radiohead?
E adevărat?
Paige?
Hei, Leo.
Ce?
Părul tău. Arată atât de diferit.
Arăți foarte bine.
Mulțumesc.
Bun, uite, m-am gândit la ceva.
Bine.
Care este cartea ta preferată?
Probabil nu cea pe care o ştii tu.
E în regulă. Nu are importanță.
Bine. "Casa de pe plajă" scrisă de James Patterson.
- Serios? - Da.
Bine.
"Casa de pe plajă."
Bine, dacă ți s-ar fi părut grozavă, probabil ai fi împrumutat-o cuiva, nu?
Da, lui Gwen probabil.
Da, şi probabil ți-ai spus...
"Doamne, îmi doresc să fi fost acea persoană care nu a citit-o,
"ca să o pot citi iar."
Da, bănuiesc.
Ei bine, aşa cred că trebuie să privim lucrurile.
La ce te referi?
Nu-ți poți aminti cum ne-am întâlnit.
Şi nu îți poți aminti cum ne-am îndrăgostit.
Şi într-un fel, da, e nasol.
Dar a fost cea mai frumoasă perioadă din viața mea.
M-am gândit cât de grozav ar fi să trăim asta din nou.
Ca şi cum ai citi cartea preferată pentru prima dată.
- Exact. - Am înțeles.
De aceea, vroiam să îți dau întâlnire.
O întâlnire.
Ca doi oameni care se întâlnesc pentru prima dată.
Nu ştiu ce să zic. Adică, mai e un pic şi urmează nunta.
Dar dacă ieşim înainte de asta, încă ai putea să mă iei ca partener.
Nu pot promite nimic, dar voi pune o vorbă bună pentru tine.
- Bine. - Da?
O întâlnire.
Am o idee, dar presupune să mergem în oraş.
E în regulă?
Da, e în regulă. Doar că trebuie să fiu înapoi mâine, până în ora 10.
- Dumnezeule. - Ce?
Prima întâlnire şi deja te auto-inviți să rămâi peste noapte?
Sunt puțin intrigat, atâta tot.
Nu, vroiam să spun...
Nu-ți fă griji, te aduc înapoi la noapte.
Adică, dacă vrei să rămâi peste noapte, e, adică, e, dacă vrei...
Vrei să vezi cum decurg lucrurile? Bine.
Să coborâm?
Nu trebuie.
E acea parte a întâlnirii când aflu că nu eşti cu adevărat soțul meu,
ci un nebun care mă urmăreşte şi care mă va strangula cu geanta?
Nu. În locul acesta de parcare ne-am întâlnit pentru prima dată.
Vom face o mică retrospectivă.
Sunt atât de bune.
Eşti gata pentru desert?
Desert?
Tocmai am mâncat vafe.
Aceasta este cina.
Acesta este desertul.
Păi şi de unde ştii ce aromă are fiecare?
E un fel de ruletă rusească de ciocolată.
Face parte din distracție.
Obişnuiam să ne lăsăm surprinşi de cele care ne plăceau şi care nu.
Bine.
Şi...
Nu îți place?
Nu mi-a plăcut aia.
Poftim. Încearc-o pe asta. Cred că asta ți-ar plăcea.
Ți-am spus eu.
Bine.
E rândul tău.
Facem cu rândul?
Stai să încerci ciocolata caldă.
Obişnuiam să venim aici de fiecare dată când ningea.
Încerci să mă faci să devin diabetică sau pur şi simplu grasă?
Ți-ai pus în păr.
Aşadar, obişnuiam să venim aici la miezul nopții, să privim lacul?
Nu chiar.
Nu...
- Eu nu... - Nu, nu, nu e asta.
Am spus că vom intra o dată pe lună, însă nu am mers în aprilie.
Am început în iulie.
De ce, de ce am face asta?
Ne aflam într-un loc unde se mâncau paste şi un ospătar a zis că a făcut-o.
Şi avea în jur de 80 de ani. Şi ne-am gândit că o putem face şi noi.
Da.
Am zis să nu purtăm costume impermeabile, dar...
- Vorbeşti serios. - ... în cazul tău, vom face o excepție.
Bine. Întoarce-te.
Întoarce-te.
Bine.
Stai. Fără costum?
Ai spus fără costum, nu?
A, nu. Nu, nu. Nu, nu!
E în regulă. Vino.
Mulțumesc.
Căldură, căldură.
Mi-a înghețat pleoapa stângă.
Nu-mi pot simți degetele.
Nu mi le mai simt.
Nu ştiu ce a făcut Paige a ta la prima întâlnire, dar cu mine...
... nu vei trece de primul nivel.
Bine.
Îmi cer scuze. Pot mai bine. Buzele mele sunt încă înghețate.
E bine.
Al doilea nivel şi gata.
E perfect.
Îți mulțumesc că ai ieşit cu mine în noaptea asta.
M-am simțit tare bine.
Mi-a fost dor de tine.
Mi-e dor de viața împreună. Mi-e dor să fiu cu tine.
Te iubesc.
Ar trebui, probabil, să intru în casă.
Noapte bună.
Bună.
Bună. Nu ştiam că vei fi aici.
Ai ieşit cu Jeremy?
Nu. Am fost cu Leo.
Îmi place de el.
Da.
Şi mie.
Eşti în regulă?
Paige, nu te-am mai văzut aşa până acum.
Adică, chestia cu plânsul face parte din schimbare? Pentru că mi se pare ciudat.
Nu ştiu, nu ştiu care sunt eu. Am un tatuaj.
Şi sunt vegetariană.
A fost la fel ca înainte. A fost mai bine, de fapt.
Toate chestiile care m-au făcut să mă îndrăgostesc de Paige încă mai există.
Ştii, pentru tine, sunt sigură că a fost ca o confirmare a iubirii tale,
sau a căsniciei, nu?
Dar pentru ea, probabil a fost mai mult o primă întâlnire reuşită.
Exact. De-aia cred că trebuie să aştepți cele trei zile înainte să suni.
Trebuie să aştept trei zile după o întâlnire cu propria mea soție?
Cel puțin. Este un caz unic. Poate chiar mai mult.
Nu se poate mai mult. O să mă văd cu ea sâmbătă la nuntă.
Îți spun, a fost atât de evident.
În ciuda nebuniei care se petrece, încă suntem sortiți unul altuia.
Este evident pentru tine sau pentru ea?
Pentru amândoi.
- Paige? - Da?
Trebuie să scriem cartonaşele cu locurile invitaților, după ce mâncăm.
Înainte de a face asta...
... am o mică surpriză pentru tine, Paige.
Îl ştii pe Ray Porter, nu? A predat Legea Constituțională la Northwestern.
Am colaborat la jurnalul legislativ în facultate. Ne ştim de o grămadă de timp.
Ei bine, este decanul facultății de drept acum.
- Bine. - Şi te vor accepta din nou.
Ce?
Nici măcar nu am aplicat.
Am avut eu grijă de asta.
E o nebunie.
Mă simt de parcă primesc o a doua şansă gratuită.
NEACHlTAT
Arăți de parcă ți-ar prinde bine ceva de băut.
Am băut deja câteva pahare.
Dar nu ai băut asta.
Bine.
Mă bucur că putem fi singuri.
Nu am avut şansa de a sta cu adevărat de vorbă cu tine, Leo.
Da.
Da, mişto.
Felicitări.
E bun.
Da, este.
M-am gândit.
Şi cred că...
... probabil e timpul să ne laşi pe noi să ne ocupăm mai departe.
Să vă ocupați de ce?
De viața lui Paige.
Ascultă, ştiu că nu avea asigurare de sănătate...
... pentru că ai ales să trăieşti într-un anumit fel...
... şi ştiu sigur că eşti plin de datorii.
Dar ştiu şi soluția.
Care-i aia?
Să divorțezi de ea.
Cheltuielile abia au început, Leo.
Dle Thornton, nu cred că e momentul sau locul potrivit să vorbim despre asta.
Bine.
Dacă nu îți pasă că îți pierzi afacerea, lucru care este evident...
... cum rămâne cu Paige?
Ce-ai zice să faci pentru ea ceea ce este evident cel mai bine?
Şi tu ştii ce e bine pentru ea?
Chiar ştiu.
Eşti atât de ipocrit.
Ce ai spus?
Dacă eşti atât de familist, de ce nu te-am văzut niciodată
venind să repari lucrurile cu Paige?
Eşti un mare laş.
Pot să te prezint un pic invitaților?
N-ai cum să te simți bine, dacă eşti un străin.
Nu sunt un străin.
Bine. Dacă tu spui.
Pari un pic ciudat, singur aici.
O aştept pe Paige, omule.
Bine, păi, mult noroc cu asta.
Îți place asta, nu?
Scuză-mă, ce să îmi placă?
Faptul că Paige te-a părăsit.
Pleacă şi îşi reface viața alături de un tip pe care nu îl înțelege nimeni.
lar acum vezi că respinge toate astea.
Îmi place un pic.
Da? Ei bine, lasă-mă să-ți spun ce-mi place mie.
Îmi place că Paige mi-a spus totul despre tine, Jeremy.
Bine.
Mi-a spus că atunci când a fost cu tine...
... se trezea noaptea panicată, gândindu-se dacă asta e ceea ce vrea.
Uau. Ți-a spus totul, ha?
Ți-a spus că s-a dat la mine zilele trecute?
Ți-a spus asta?
Sau a încetat să-ți spună totul, atunci când a uitat cine naiba eşti?
Uite ce e, înțeleg de ce te porți ca un cretin.
Este evident că o iubeşti.
Şi crezi că o vei recâştiga.
Doar că, a trecut o dată peste tine.
Ce te face să crezi că nu se va întâmpla din nou?
Mersi de sfat.
Mă voi gândi la asta, în timp ce voi fi cu soția ta în pat.
Leo!
- Paige, aşteaptă! - La ce naiba te gândeai?
Nu ştiu. E o întrebare bună.
Pentru că mi-am stors creierii, reuşind să mă fac complet de râs!
Făcând tot posibilul să încerc să salvez ce am avut noi doi.
lar tu te-ai aruncat în brațele lui Jeremy.
Nu e corect.
Nu e corect?
Văd cum îl priveşti.
Ştiu... pentru că obişnuiai să te uiți la mine astfel.
Leo, eu...
Nu, cred că e cazul să fim realişti.
Nu-ți vei recăpăta memoria.
Problema este că eu sunt în continuare un străin.
Nu vreau să te rănesc.
Doar că sunt...
M-am săturat să te dezamăgesc.
Ştiu.
Îmi pare atât de rău.
O să-mi cer scuze lui Gwen şi Ryan.
O, Doamne, e în regulă.
Dezastrele unei nunți reuşesc să devină nişte poveşti grozave.
Într-un final.
Cum poți să te uiți la fata ce-o iubeşti şi să îți spui că e timpul să pleci?
Leo?
Sper ca într-o zi să pot iubi aşa cum mă iubeşti tu.
Ai făcut-o la un moment dat.
O vei face din nou.
La naiba.
Eşti aici, nu acolo.
Eşti bine?
Am renunțat.
S-a terminat.
Renunț.
Nu, să nu renunți niciodată, Leo.
Nu, dacă era menit să fim împreună, am fi fost.
Tocmai mă gândeam la ziua în care am fost la restaurantul grecesc de pe colț.
Era o pancartă mare pe care scria "Acum Servim Supă",
şi am început să vorbesc despre toate obstacolele
peste care patronul a trecut ca să poată împlini visul de-o viață de a servi supă.
Şi apoi,
când am terminat,
n-a mai spus nimic timp de câteva secunde. Apoi...
... a dat drumul cuvintelor.
A spus încet, parcă doar pentru ea.
"Te iubesc."
Apoi s-a lăsat liniştea.
A fost prima oară când o zicea şi nici măcar n-am vrut să-i răspund.
Voiam doar s-o aud încontinuu.
Asta a fost la 2 săptămâni după ce ne-am cunoscut.
Atunci i-a luat doar 2 săptămâni să se îndrăgostească de mine.
Nu mă iubeşte.
Semnați aici, vă rog.
Acord de dizolvare a căsătoriei
Vino încoace, pisi.
Diane?
Bună.
Ce faci?
Ascultă...
... ştiu că au trecut ani buni.
Am fost plecată o perioadă.
Nu am avut ocazia să îmi cer scuze.
Am trecut printr-o perioadă foarte ciudată...
... dar tatăl tău a încheiat-o când mama ta i-a cerut explicații despre noi.
Şi am vrut mereu ca tu să ştii asta.
Nu vreau să deschid răni vechi,
dar chiar am simțit nevoia să îți spun asta, îmi cer scuze.
Nu, chiar mă bucur că ai făcut-o.
Întotdeauna mi-ai fost o bună prietenă.
Îmi doresc doar să îți pot întoarce favorul.
Crinii erau ofiliți, aşa că am cumpărat floarea-soarelui.
Am vrut să îți spun.
Ştiai?
Ai ştiut în tot acest timp?
Îmi cer scuze.
- Nu vorbi cu mine. - Paige. Paige. Paige!
Hei, unde ai umblat toată ziua?
Paige?
M-am întâlnit cu Diane Chain la magazin.
De-aia am şi plecat, nu-i aşa? Pentru că am aflat.
Mamă, de-abia ştiu cine sunt
şi apoi aflu că încerci să mă minți
şi te-ai folosit de accidentul meu să ascunzi trecutul?
Nu suportam gândul de a te pierde din nou.
Ai idee cât de trădată mă simt în momentul ăsta?
Îmi pare rău, Paige.
Nu am mai fost atât de fericiți de ani buni.
O, mamă.
În sfârşit te avem din nou acasă.
Înapoi cum ai vrut tu!
- Nu! - Ba da, ca de obicei!
Paige!
Te-a înşelat cu prietena mea!
Cum poți să stai cu el?
Aveam de gând să plec.
Serios. Eram gata de plecare.
Dar într-o după amiază, eram singură acasă...
... şi am început să mă uit la fotografii...
... ale tale şi ale...
... surorii tale.
lar casa părea atât de... plină de noi.
Eram o familie, Paige.
Şi am realizat în momentul acela că...
... ăsta era cel mai important lucru din lume pentru mine.
Şi n-am putut, n-am putut...
... nu am putut pleca.
Deci, pur şi simplu ai închis ochii?
Nu.
Am ales să rămân cu el...
... pentru toate lucrurile bune pe care le-a făcut...
... şi să nu îl părăsesc pentru o singură greşeală.
Am ales să-l iert.
Poate că Leo avea dreptate.
Poate că nu pot descoperi cine sunt cu adevărat, fiind în preajma voastră.
Paige.
Îmi cer scuze.
E totul în regulă?
Uite ce-i, e clar că voi doi trebuie să vorbiți, aşa că eu o să...
Bine.
- Vorbim mai târziu. - Bine, pa.
Scuză-mă.
Ce s-a întâmplat?
Pot să te întreb ceva?
Da. Poți să mă întrebi orice.
Ştiai despre aventura tatălui meu?
Da.
Ştiam.
De ce nu mi-ai spus?
Au fost multe momente în care mai aveam puțin şi o făceam.
Dar să te îndepărtez din nou de familie?
Mi s-a părut greşit.
Voiam iubirea ta...
Dar nu aşa.
Voiam să o câştig.
Nu cred că-mi pot permite să-i pierd acum.
Atunci n-o face.
Anumite partide au încercat să anuleze mai multe acte congresionale,
susținând că prelungirea repetată a protejării drepturilor de autor
constituie drepturi de autor pe viață,
fapt care redactorii Constituției l-ar fi respins.
Mersi pentru prânz.
De fapt, vroiam să-ți spun ceva.
Bine.
M-am despărțit de Rose.
Am încheiat-o, Paige.
Nu.
De ce ai făcut asta? Credeam că urma să vă logodiți.
Păi, aveam de gând, dar asta înainte să te întorci tu.
Nu, s-a întâmplat după mine.
Bine, a fost după tine, dar înainte de a te întoarce acasă.
A fost înainte de a te întoarce vechea tu.
Jeremy, nu sunt cea de dinainte.
Sunt eu şi atât.
Sunt eu, cea care încearcă să îşi amintească totul.
Înțeleg, dar orice s-ar întâmpla, cea veche sau cea nouă, nu-mi pasă.
Ştiu că îți aminteşti cum era să fim împreună. Ştiu asta.
lar asta e şansa noastră de a ne salva relația.
Aveam o relație superbă. Au fost nişte amintiri minunate.
Dar acelea erau, acelea sunt singurele mele amintiri.
Tot ce a urmat după tine s-a şters.
Trebuie să descopăr ce înseamnă viața fără tine, pe cont propriu.
Eşti sigură că nu îți aminteşti de ce te-ai despărțit de mine prima oară?
De ce?
Pentru că îmi pare al naibii de cunoscută situația.
Să mergem.
Hei.
Te-am căutat peste tot. M-am îngrijorat când nu te-am văzut în fața bibliotecii.
Deci...
Cum ți se pare cursul de proprietate intelectuală?
Chiar voiam să vorbesc cu tine despre asta.
M-am decis să plec de la facultatea de drept.
Şi am de gând să mă mut într-un apartament în oraş.
Se întâmplă din nou, nu-i aşa? La naiba, Paige.
Am făcut o mulțime de greşeli.
Tată, nu are legătură cu ceva ce ai făcut tu.
Are legătură cu mine...
... cu cine vreau să fiu, cine sunt.
Spune-mi doar ce să-ți zic... pentru a nu te pierde din nou.
Nu mă vei pierde.
Un moment de impact.
Un moment de impact, al cărui potenţial pentru schimbare
are efectul de domino, dincolo de ceea ce putem prezice.
Efect ce uneşte oamenii.
Îi apropie mai mult decât erau înainte.
În timp ce pe alţii îi avântă în aventuri incredibile...
... ajungând în situaţii la care nu se aşteptau vreodată.
Vedeţi voi, asta este importanţa momentelor acestea.
Nu poţi, indiferent de cât de mult încerci...
... să controlezi felul în care te vor afecta.
Trebuie să laşi viaţa să-şi urmeze cursul...
... şi să aştepți...
... următorul moment important.
CAFENEAUA MNEMONlC
"Jur să te ajut să iubeşti viaţa...
"... să te îmbrăţişez mereu cu tandreţe
"şi să am răbdarea pe care o presupune iubirea.
"Să vorbesc când e nevoie de cuvinte şi să ofer linişte atunci când trebuie.
"Să accept să ne contrazicem cu privire la tortul roşu catifelat.
"Să îți preţuiesc iubirea şi să fiu alături de tine mereu."
Zl CU ZĂPADĂ
Bună.
Sper că nu ai bătut atâta drum până în oraş, pentru ciocolată caldă.
De fapt, m-am mutat înapoi în urmă cu şase luni.
Locuiesc în Rogers Park.
Serios? Asta, asta e grozav.
De fapt, m-am întors la lnstitutul de Artă.
Ce? Glumeşti?
- E minunat. - Da.
Vreau să spun, mă duc la câteva cursuri şi...
Adică, e incredibil cum mâinile îşi amintesc ce...
... ştii tu, ceea ce creierul a uitat.
Da.
Aşa că, mulțumesc.
Eu nu am făcut nimic.
Tu ai făcut totul.
M-ai acceptat pentru cine sunt...
... şi nu pentru ceea ce ai vrut tu să fiu.
Am vrut doar să fii fericită.
Atâta tot.
Nu există niciun restaurant cubanez prin zonă, unde...
... unde obişnuiam să mergem atunci când locul ăsta era închis?
Ba da. Este...
Aşteaptă.
Îți aminteşti?
Nu, nu.
Aş vrea eu.
Nu, nu mi-am recăpătat memoria, dar am...
Sonia şi cu mine am început să ieşim din când în când
şi am întrebat-o despre noi doi.
Serios? Şi ce ți-a spus?
Că nu crede că te vezi cu nimeni în prezent.
Se întâmplă să aibă dreptate.
Tu? Te vezi cu cineva?
E bine.
Şi, vrei să mergi la restaurantul acela cubanez?
Cu mine?
Bine.
Ce-ai zice să încercăm un loc, în care nu am mai fost până acum?
Un loc nou?
Mi-ar plăcea.
După tine.
Cuplul care a inspirat acest film este căsătorit astăzi şi are doi copii.
Ea nu şi-a recăpătat niciodată memoria.
Traducerea şi adaptarea Raluca Gabriela Cîrcea
Thank You For Watching Used My Subtitle Subtitle By: Beruang
ORDER and Question: 2143C93B (Blackberry Mesengger) Hendra Kusuma